Boris Michajlovič Iofan | |
---|---|
![]() | |
Narození | 16.jul. / 28. dubna 1891greg. Oděsa |
Úmrtí | 11. března 1976 (ve věku 84 let) Barvicha |
Místo pohřbení | Novoděvičí hřbitov |
Alma mater | Oděská umělecká škola M. B. Grekova |
Povolání | architekt |
Ocenění | Stalinova cena medaile Za udatnou práci za velké vlastenecké války 1941–1945 Lidový architekt SSSR Řád rudého praporu práce Leninův řád … více na Wikidatech |
Politická strana | Komunistická strana Sovětského svazu |
Choť | Olga Iofan (od Desetiletí od 1920)[1] |
Partner(ka) | Olga Iofan (od Desetiletí od 1910)[1] |
Příbuzní | Dmitri Iofan (sourozenec) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Boris Iofan (rusky Борис Михайлович Иофан; 28. duben 1891 Oděsa – 11. březen 1976 Moskva) byl sovětský židovský architekt. Je představitelem socialistického realismu a autor projektů Dům na nábřeží (1931) a Palác sovětů, který nikdy nebyl dokončen. Mezi jeho práce patří také stanice metra Baumanskaja v Moskvě.
V roce 1970 získal ocenění Lidový architekt SSSR. Je nositelem Stalinovy ceny II. třídy (1941).
Studoval v Oděse a v Římě. Do Ruska se vrátil v roce 1924. Projektoval sovětský pavilon na světové výstavě v Paříži (1937) spolu se sochou „Dělník a kolchoznice“ od Věry Muchinové.
Je pochován v kolumbáriu na Novoděvičím hřbitově v Moskvě.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search